PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Jen se na něj podívejte. Hrozně se snaží.
S takovou mu z pusy brzo vyletí zuby.
Musíte být zoufalí, abyste se tak snažili.
Nejen dneska. Už roky to dělá každou noc.
Pot a dřina ho přivedla až sem.
Super!
Díky, lidičky.
To, že je život nanic, mi došlo už dávno.
Jiným lidem to asi chvíli trvá.
Dobře. Tři dolary.
Pro začátek fajn.
Dýško vlastně není o penězích.
Je o spojení.
Vytváří mezi umělcem a publikem vztah.
Zvlášť když do toho umělec dá všechno.
Promiňte.
Moje kočka má vlasovce.
Potřebuju peníze na léky.
Jste super.
Ježišikriste. Tu by stačilo. Tady máš dvacku.
Show skončila, lidi. Běžte domů.
Měli bysme zmizet, než se na tebe vrhne fanoušek.
Co už. Už jsem zažil lepší publikum. Ale i horší.
Počkat. Ono to může být ještě horší?
Přijde na to, jak se díváš na svět, AJ.
Jo, jsem ve spížce. Ale vidím šampaňský.
Jo, já vidím krysu.
Dobrá. To je holt šoubyznys, děvče.
Nejsme jako Diana Ross ve Felt Foru.
Kdo je Diana Ross?
Jak se opovažuješ?
1981.
Na střeše Felt Fora...
je obří nápis.
Diana. D-I-A-N-A.
Stojí tam v bílé kombinéze.
Je štíhlá a překrásná.
Má zlatý motýlí křídla.
Jo, slyšíš správně. Velký zlatý motýlí křídla.
A kamera natáčí z vrtulníku.
Kamera se oddálí a vidíš Dianu Ross,
která se točí. Má křídla a točí se. Vypadá nádherně.
Je ikona.
Diana Ross.
Jsi utahaná. Promiň. Už zmlknu.
Bývám po vystoupení moc nervní. Nemůžu usnout.
Prostě se kouknu na pár dílů Oprah.
Ne! To je ještě horší.
Nevíš o ničem, co by tě po vystoupení uspalo?
Jo.
Jak Brando v Tramvaji.
Jsi zvíře.
Jdeme.
Ne, většinou prostě koukám na Oprah.
Co to cítím?
Snídani.
Fastfoodu už mám dost. Musím zas začít jíst zdravě.
Myslíš, že kuře se škrobem je zdravý?
Je lepší než ten tvůj humus.
Měli by je přejmenovat na McMuffiny se špekem.
Podle váhy jsem z nich přibral kilo.
Ne, ta váha je úplně mimo.
Super. Dorazila nová kabelka.
Říkala jsi, že zavolá. Nevolá. Vůbec se neozval.
Pronásledujeme ho po gay klubech a já tloustnu.
Neboj. Zavolá.
Myslí, že s tebou skončil.
Ale je jen osamělá, chudá drag queen středního věku.
Brzo zoufale bude toužit po tvojí lásce a penězích.
Klid. Vypadáš úžasně.
Vážně?
Ukaž.
Sexy.
Díky.
Děkovat mi nemusíš. Je to pravda.
Byl jsi nejsvůdnější podfukář.
„Byl?“
Jsi.
Prostě se nenech rozptýlit.
Jako já na Miss Havaje.
Roky jsem musela soutěžit, abych ten titul vyhrála.
Všichni říkali, že to nikdy nedokážu.
Že jsem se narodila na špatné straně sopky.
Ale já to dokázala. Dotáhla jsem to až na Miss Ameriky.
Vyhrála jsi?
Ne. Exotickej vzhled tehdy nefrčel.
A taky našli moje nahatý fotky.
Ujisti se, že to máš pořádně propečený.
- Ať z toho nemáš trichinelózu. - Neboj.
Přepnul jsem tu žehličku na bavlnu.
Díky. Mějte se.
POUZE DNES VEČER RUBY RED
- Dobré ráno! - Jak je?
Jel jsem do města. Nechtěl jsem tě vzbudit.
Jo. Tak příště nedělej takovej kravál, až budeš odklízet postel.
Beru na vědomí.
Koupil jsem nám pár nezbytností.
Zubní nit, ústní vodu...
a kovbojskou košilku pro tebe.
Slyšíš?
Jo. Slyšíš se ty?
Koukej na toho rozkošnýho, jiskřivýho ptáčka.
Nechceš si trošku rozzářit život?
Ne. Ta košile je pitomá.
Není.
Nemůžu se den co den koukat na ty tvoje depresivní trička.
Jedeme do Nashvillu.
Je rozkošná. Jako začínající Dolly Parton.
- Kdo je Dolly Parton? - Už zas? Jak se opovažuješ?
Dolly Parton je ikona.
Aha, super. Další taková?
Diana Ross je ikona. Cher je ikona.
A Dolly Parton je ikona taky.
O co ti jde?
Neustále mluvíš jen o ženách.
To neznáš žádný chlapy, co by byli ikony?
Dobrá otázka. Znám nějaký?
O chlapech nikdy nemluvíš.
Mluvíš jen o chlapovi, co tě podrazil.
Jednoho znám.
Bob Mackie.
Kdo je Bob Mackie?
Tak potřetí. Jak se opovažuješ?
Bob Mackie je geniální návrhář kostýmů.
- Vygoogli si ho. - Ty si ho vygoogli.
Jím housku a dívám se na na buldočka Waltera Geoffreyho.
- Je to můj ranní rituál. - Ukaž.
Bob Mackie v 70. a 80. letech ztělesňoval zábavní průmysl.
Navrhoval kostýmy pro všechny, zlatíčko. Pro všechny. Hele.
Mrkni se.
Nepotřebuju vidět někoho, kdo je dávno vyřízenej.
Není vyřízenej. Dokážu ti to.
Bob Mackie. Aktuální zprávy. Tak jo.
„Bob Mackie vzpomíná na Cher.“ To ne.
„Bob Mackie v 80. letech.“ To taky ne.
„Otevření Muzea Boba Mackieho.“
Cože? Ono existuje muzeum Boba Mackieho?
Ježiši. Tomu nebudeš věřit.
Co? Je ikonický?
Ne, je v Tennessee. Kam jedeme? Do Tennessee.
Bože. Všechno je v Tennessee.
- Je to jen šestihodinová zajížďka. - Šest hodin kvůli muzeu?
To je kravina.
Víš, jak se všechno snažím brát z té lepší stránky?
Lepší stránka je jen šest hodin odsud. Chci ji vidět.
Zkus to pochopit.
Co kdybych ti řekl, že existuje Muzeum buldočka Waltera?
- Co bys řekla? - Chtěla bych ho omrknout.
Díky.
Mount Juliet, už jedeme.
- Kdo je to? - Louis od vedle.
Buďte hodní. Kdo je to?
Louis od vedle.
- Kdo je to? - Já, Louis od vedle.
Buďte zticha. Nehýbejte se.
Hodní pejsánci.
- Kdo je to? - Váš soused Louis.
- Máte moje ovesné vločky? - Ano, mám.
- A cigarety? - Ano.
Děkuju.
- Nevzala jste si nákup, paní Sweeney. - Kdo je to?
Bůh mi pomáhej.
Pořád je to Louis od vedle.
- Kdo je to? - Asi jste si nezapnula naslouchátko.
Máte pravdu.
- Nejelo. Ale už jsem si ho zapnula. - Tady máte nákup.
Hledám ženu s dcerou, která bydlela v bytě 3A.
- Jmenuje se Brianna Douglas. - Ano, vystěhovali ji.
Její dcerka měla ráda moje psy.
Její matka se vracela pozdě v noci.
Nosila tričko s velkým výstřihem s motýlem.
Byl z flitrů?
- Ano, koukaly jí z něj cecky. - Víte, kam se odstěhovala?
Ano. Přestěhovala se...
do bordelu.
Paní Sweeney.
- Kdo je to? - Ne. Dneska na to nemám.
Když jsem chtěla do trampolínovýho parku, nechtěl jsi sjet z trasy ani o kilometr.
Je mi fuk, jestli tam pojedu deset hodin a budu se tam muset doplazit.
Bob Mackie mi dává vůli k životu. Potřebuju ho.
Co to sakra je?
- Amerika. Vítej na americkým maloměstě. - Mají tady zverimex.
Jo, hned vedle cukrárny. Všechno jak má být.
Koukej, tenhle mladík pomáhá staré paní přes ulici.
Myslel jsem, že to jsou jen zvěsti.
Tak jo. Zaparkuj. Chci se tam kouknout.
Počkej. Podle navigačky jsme přímo u muzea. Vidíš ho?
Jak asi vypadá?
Tipuju, že je to zlatá budova s růžovýma dveřma.
Netěš se tak, Roberte.
MUZEUM BOBA MACKIEHO PENZION, NOTÁŘ
- Vždyť je to dům. - Tak to rozhodně být nemá.
Jeli jsme...
šest hodin, abysme se koukli debilní dům.
Slyším, že tě to štve. Představ si, jak trpím já.
Měl jsem tušit, že je to pochybný. Nikdo o tom nepsal na Yelpu.
Kam jdeš?
Chci vidět maloměsťáckej zverimex.
Maloměšťácký podfuky.
Nenechám se zas podfouknout. Počkej tady.
To tak.
Další podfuk ve světě, kterej se podfukama jen hemží.
Ve světě, kde nikdo není tím, za co se vydává.
Prcku, někdy musíš bojovat, aby svět nepohltila faleš a temnota.
Jako ve Hvězdných válkách.
- Ty jsem neviděl. - Jak se opovažuješ?
Už toho mám dost. Nevím, na co si to hraje,
že sem láká fanoušky Boba Mackieho, ale...
Dobrý den. Přejete si?
Co si to dovolujete?
Přijeli jsme až z...
To jsou šaty, které Carol Channing v roce 1974 nosila v muzikálu Lorelei,
inspirovaným filmem Páni mají radši blondýnky?
Ano, je.
Věděl jste taky, že roli Lorelei Lee poprvé hrála v roce 1949?
Samozřejmě. Nejsem neandrtálec.
- To jsou šaty, co Diana Ross... - Dvacet dolarů, prosím.
Tolik stojí vstup do muzea.
Tím myslíte vstup do domu.
Ty šaty jsou sběratelské kousky. Nemůžete se na ně dívat zadarmo.
Víte, že přes vás vidím?
Ano, už mi to došlo.
Ale jde o princip.
Stály mě majlant.
Jsou to šaty, které na sobě Diana Ross měla
ve speciálu Diana! z roku 1971.
Ano.
Nemůžete tady postávat a koukat na ně zadarmo.
Dvacet dolarů.
Kolik šatů od Mackieho tam ještě máte?
Ježiši, jsou to pravý šaty od Mackieho. Nechápu, proč se o tom nepíše na Yelpu.
Zverimex.
Tady máte letáček.
„Patnáct kultovních šatů od Boba Mackieho
v útrobách starobylého domu ve viktoriánském stylu.“
- Kolik stojí dětská vstupenka? - Dvacet dolarů.
Není to muzeum pro děti.
Tím myslíte, že to není dům pro děti.
Vidím, že jste na cestách. Nabízíme i vstup s noclehem.
Za dalších 60 dolarů můžete přespat v Mahagonovém apartmá.
Jmenuje se tak podle druhu dřeva, nebo...
Podle filmu Mahogany s Dianou Ross.
Na stěnách visí originální akvarelové malby
všech Dianiných kultovních kostýmů.
Bože. Visí na stěnách.
Ježiši. Můžu si s váma promluvit o samotě?
Mezitím se tam prosím nekoukejte.
Posaďte se.
- Jak se jmenujete? - Lloyd Johnson.
Nedávej mi prosím tu špinavou botu na to hezké polstrování.
Lloyde Johnsone, moc rád by šel dál a přenocoval u vás doma.
Je to muzeum a penzion.
- Ale musíte mi nabídnout lepší cenu. - Cena je, jaká je. Bez výjimek.
Ten chlap je na mizině, Lloyde Johnsone.
Jeho přítel mu nic nenechal.
- AJ, přestaň. - Nech to na mě.
Je to pravda?
To, co... Je to ona? Co řekla?
Ano, bohužel.
To mě mrzí.
Vstupné do muzea se nemění.
Ale Mahagonové apartmá vás bude stát 25 dolarů.
Zvu tě.
Veselé Vánoce.
Počkej. Kdes ty prachy vzala?
Z automatu na hračky v Louisvillu.
Slečno.
A prohlídka končí v tomto obývacím pokoji,
kde najdete šaty ve stylu 20. let, které Bob navrhl pro Ann-Margret
pro skeč v Carol Burnett Show.
Bože, pamatuju si to, jako by to bylo... před 40 lety.
Jste okouzlující. Nedal byste si ledový čaj?
- Za kolik? - AJ, chovej se slušně.
Lloyd nám nabídl ledový čaj. Nic za něj nechce.
Jedna sklenička stojí tři dolary.
Je to celkem drahý, ale dáme si.
Nepil jsem nic od té doby, co jsme si v Murfreesboru dali limču.
Skočím pro něj. Hned se vrátím.
Než se vrátím, na nic prosím nesahejte.
Tož, kámo...
- Trampolínovej park to není. - Pro mě jo.
- Kam jdeš? - Do vedlejšího pokoje.
Už mám po krk toho,
jak se s Lloydem Johnsonem bavíte o šípcích.
- O čípcích. - Jsou to nudný korálky!
Příchozí hovor. Robert.
Čau.
Holka, neuhodneš, kde jsem.
Nevím, jak ty, ale já jsem v sedmým nebi.
Jsem v Muzeu Boba Mackieho.
- Na mě nemáš. - Chceš si objednat jídlo?
- Moc rád. - Dobře.
Jdu si pro mobil. Mám ho v riflích.
- Chodíš tady nahatej? - Jo.
Občas mě fakt štve, že nevidím.
To byl strážník Patrick?
Jo, byl, kočko.
Užíváme si odpolední představení.
Než začne druhý dějství, chci ti říct něco hrozně důležitýho.
Je to důležitější než fakt, že jsem v Muzeu Boba Mackieho?
To chci vidět.
Mám info o mámě té holčiny. Je to LGBT.
Je lesba?
Ne, je to ta šlapka, které říkáme LGBT.
Lady Glitter Butterfly Top.
Viděl jsi ji v tom žalostným tričku s flitrama.
Páni. Sakra.
Je máma AJ?
Narazil jsem na ni, když jsi odjel. Odpadla u nás na schodech.
Válela se tam. Byla úplně mimo. Páchla, jak kdyby se čtyři dny nemyla.
Holka jedna nešťastná.
Má sex v autech a fetuje.
Páni.
AJ se u mě má líp.
Cože?
Je to tak.
Už to chápu. Chudák malá.
Roberte, mám dojem, že si ji chceš nechat.
Neblázni. Nenechám si ji.
Bude v bezpečí. Dokud nevymyslím, co pro ni bude nejlepší.
- Co to znamená? - Asi ji zavezu za dědou do Texasu.
Já ti říkal, že to tak dopadne. Ne?
Objednal jsem čínu. Chceš jíst tady, nebo v obýváku?
Počkat. V obýváku? Louisi, vy jste u mě v posteli?
Strážníku Patricku, jste s Louisem u mě v posteli?
Jestli jo, tak tu matraci spalte.
- Páni. - Myslí to vážně.
Máš všechno? Otevřeš branku?
Dobře. Díky.
Dobře. Jen ti spravím... Vypadáš krásně.
Tak jo.
Mami!
Co to bylo?
Jen nějaká holka.
Jsem slepej, ty mrcho!
POSLEDNÍ VÝZVA K VYSTĚHOVÁNÍ
Mami!
Ne.
Ne!
AJ.
Jsi v pohodě?
Proč na mě tak koukáš?
- Jak? - Já nevím.
Nějak divně.
Nevěděl jsem, jak máte rád čaj,
takže mám cukr, Equal a Stévii a Eydie Gormé.
Moc lidí ten vtip nepochopí.
- Chci zmrzku. - Mám v mrazáku nanuky.
- Pět dolarů. - Tady ne.
- Půjdu do cukrárny. - Sama ne. Půjdu s tebou.
To zvládne. Je hned přes ulici.
Posadíme se v pokoji Ann-Margaret a dáme si ledový čaj?
Je to pravý?
Ano, to je Vévodkyně.
Vím, že to některým lidem přijde zvláštní...
ale nedokázal jsem ji pohřbít.
- Máte rád psy, Roberte? - Já jo.
Máte rád psy, Roberte?
Chvíli jsem se staral o jednoho pudlíka.
Navlíkl jsem ji do svetříku od Barka Jacobse, ale...
bylo to těžký. Bydlím v New Yorku a jezdím po vystoupeních.
- Co je to za vystoupení? - Drag.
To je vzrušující. Pojďte si o tom popovídat.
- Dávej na sebe pozor. - Ty na sebe dávej pozor.
Nesahej na Vévodkyni ani na nic jiného.
Dobře.
ŠEŘÍKOVÉ MLADÉ DÁMY
Kathy Lee, neokouněj. Pomoz mi je vyskládat.
HANKOVA STAROMÓDNÍ ZMRZLINA
Jsi šeříková mladá dáma.
Šeříková dáma být nechci. Jsem feministka.
Nevím, co to do tebe vjelo,
ale přihlásila ses, že budeš šeříková dáma.
Pěkně ty karamelky prodáš.
Přihlásila jsi mě ty.
To by stačilo. Jdu si nechat vyfoukat vlasy.
Až se vrátím, ať jsou ty karamelky pryč.
Pojď sem. Vykouzli úsměv na tváři a prodávej karamelky.
Ahoj, pejsci.
Ahoj.
- Někdo si dává pěkně do nosu. - Jo. Kolik stojí ten černobílej pes?
Ta borderka? Je to krasavec.
Jo. Kolik?
- Dvě stě. - Dvě stě? Co takhle 35 babek?
Víc nemám. Poslední dobou mám spoustu výdajů.
- Dvě stě. Je to výjimečný pes. - Podržte mi na chvilku tu zmrzku.
Tohle je pes za 200 dolarů.
Umí ten pes za oknem tohle?
Já to tušila.
Vezměte si těch 35 babek.
- Tady máš zmrzku. - No tak. U mě mu bude líp.
Viděla jsem, co se v tomhle městečku děje psům.
Stojí 200.
Ahoj. Vidím, že kšeftům se moc nedaří.
Dám ti 35 dolarů
a zbytek zmrzliny
za zboží a uniformu.
Co ty na to?
- Kathy Lee Anderson! - A jéje.
- Kde máš uniformu? - Omezovala mě.
- Nemůžeš polonahá lítat po náměstí. - Konečně cítím svobodu!
- Mazej do auta a zůstaň tam. - Mám z toho trauma!
Naučila se to na mobilu.
- Na Snapchatu. - Neškatulkuj mě, mami!
Udělám ti horší věci.
Jestli se ještě někdy budeš vysvlíkat, dostaneš zaracha.
- Děkuju. - Vezmu si obě.
Totální výprodej! Už zbývají jen dvě balení karamelek.
Vypověděli nám smlouvu.
Je to poslední lahodná várka! Karamelky, pane?
- Ne, děkuju. Mám cukrovku. - Já taky.
Ale jestli si koupíte balení, pošleme ho vojákům.
Pošlete moje karamelky vojákům?
Jo. Karamelky pro vojáky. Jen deset dolarů za balení.
To je celkem dost.
Jo, ti vojáci jsou až v...
Však víte.
V Afghánistánu.
Jo, v Afghánistánu.
- Máš na vrácení za dvacku? - Jo, mám.
Přestaňte. To jsou naše peníze.
Jsou to karamelky mojí dcery.
Prodala mi je. Koukněte se jí do kapes.
Žádný kapsy nemá, protože máš její uniformu.
Pane.
Vyjednáváme o koupi.
Dej mi tu čepici.
Omluvíte mě na okamžik? Ve středu lidi chodívají k notářovi.
Máme problém, Lloyde.
Ten problém tvrdí, že tady nocuje.
Bože. To nevypadá dobře. Roberte!
- Kdes vzala tu uniformu? - Ukradla ji. A taky peníze mojí dcery.
Konečně jsem šťastná!
Kathy Lee, mazej okamžitě domů. A na mobil už nesahej.
Nejsem tvůj otrok!
Lloyde, můžete dovnitř. Já se o to postarám.
Dobře. Ale nedělejte prosím před muzeem scénu.
Před domem.
- Dobrý den, jsem Robert a vy jste... - Vytočená.
- Povídej. - Potřebovala jsem 200 dolarů na psa.
Byl to podfuk. Celý město je pěknej podfuk.
Psa nepotřebuješ.
Tys potřeboval Boba Mackieho. Já potřebuju psa.
- Vrať jí ty peníze. - Její dcera neprodala jediný balení.
Myslím, že si s dcerou zasloužíme omluvu.
Slušné mladé dámy se nechovají jako kriminálnice. Maminka tě nenaučila,
- co se má a nemá? - Můžeme si promluvit?
Tamhle.
Chápu, že se zlobíte. Ale neříkejte jí, jak by se měly holky chovat.
Netušíte, čím si musela projít. Neměla pořádnou matku.
Než začnete ostatním vysvětlovat, jak by se měli chovat,
možná byste se měla zamyslet,
jestli by slušná dospělá žena takhle mluvila s dítětem.
Potřebuju tu uniformu. Vzkažte Lloydovi, že očekávám, že bude vypraná.
Kathy Lee, netancuj za oknem!
A neskákej!
Vážně.
Viděla jsi, čím jsem si prošel,
a pořád šidíš lidi?
Tak co?
- Řekni něco. - Já mámu mám.
Řekl jsi té paní, že ne. Já ji mám.
Já vím. S Louisem jsme si právě uvědomili, kdo je.
Vídali jsme ji na ulici v tom tričku s motýlem.
Byla úplně mimo.
Říkala jsi, že je závislá,
ale asi jsem tu situaci nebral dost vážně.
Už chápu, že ses na ni nemohla spolehnout.
Nechápeš vůbec nic.
- Kam jdeš? - Do karavanu.
Ty můžeš přespat v tom svým debilním apartmá.
Proč se tak zlobíš?
Protože jsem jenom chtěla do trampolínovýho parku
a možná si pořídit štěně. Ale tys utratil všechny moje peníze,
aby sis mohl rozzářit život.
Ty si ze mě utahuješ? Přijde mi to tak.
Víš ty co? To apartmá ti proplatím.
Vážně? Za jaký peníze? Mluvíš jen o tom, že ti je smutno a že jseš bez peněz.
A ty zas jen mluvíš o Texasu.
- Potřebujeme pauzu. - Jo, rozhodně.
- Dobře! - Dobře.
Nevím, proč pořád mluvíš. Já už mám pauzu.
Koukl jsem se na rozpis turné.
Do klubu v Nashvillu ještě nepřijel. Tak kde je?
Já nevím. V lázních?
Už ti přinesli salát.
Říkal jsem, že chci zálivku stranou.
Říkal jsem... Říkal...
Měl bys ho prostě sníst. Máš málo cukru v krvi.
Dcera to tak má taky. Když se nenají, začne šílet.
- Nemel pořád o své dceři. - Vidíš?
Kdo ví, co mi ty náhradní pneumatiky dělají s nápravou.
Chceš nový pneumatiky? Umíš si vydělat.
Pomůžu ti.
Siri, gay bary v okolí Nashvillu.
Ne, s tím už jsem skončil. Dej mi nějakou falešnou kreditku.
Promiňte, moc jsem vám nerozuměla.
Siri, gay bary v okolí Nashvillu.
Ty mě neslyšíš? Říkám, že už jsem s tím skončil.
Chceš nový pneumatiky,
nebo mi tady chceš vykládat, že už nejseš šlapka?
Nejsem žádná šlapka!
Dobře. Uklidni se.
Uvědomila jsem si, že jsem to s tou poznámkou možná přehnala.
Co? Zastřelíš mě?
Ne. Jen ti připomínám, kdo tady velí.
Ty jo.
Jen jsem chtěl vidět nádherný šaty.
- A teď si dáváme pauzu. - Myslím, že je to dobrý nápad.
Chutnal vám nákyp?
Očividně nejde o trampolínovej park ani o štěně.
Naštvalo ji, co jsem řekl o její matce. Nechápu proč.
Ona o ní neustále říká horší věci.
Asi jde o to, že ona to říct může, ale já ne.
- Asi bych ji měl nechat být. - Souhlas.
Co nějakou lahodu na závěr?
Díky, ale nedávno jsem si na mražený jogurt dal dvě polevy,
- takže do příštího roku mám splněno. - Nemyslím dezert.
Říkal jsem si, že byste si možná rád vyzkoušel šaty od Mackieho.
Za kolik?
Zadarmo.
Bylo by nelidský si ze mě takhle utahovat.
Ještě nikdy jsem to nikomu nenabídl.
Ale jako profesionál jste ukázal,
že si těchto kousků velmi vážíte.
Navíc mám pocit, že jsme spřízněné duše.
Prospělo by nám něco na zlepšení nálady.
No...
Které šaty?
Představuju si vás v šatech Diany Ross u vchodu.
Mám na to ideální vlasy.
Lásko,
v životě mám jen tebe.
Jsi má jediná radost.
Má první lásko,
bereš mi dech.
Vidím tě na každém kroku.
Chci ti dát...
všechnu svou lásku.
Nikdo se ti nevyrovná.
Vidím ti na očích,
jak moc ti na mně záleží.
Ano,
vždycky budeš mít...
mou neskonalou lásku.
Dvě srdce,
dvě srdce, která bijí jako jedno.
Náš život teprve začíná.
Navždycky...
tě budu držet v náručí.
Neodolám tvému kouzlu.
Lásko,
budu do tebe blázen,
to vím jistě.
Víš, že mi to nevadí.
Protože...
pro mě znamenáš vše.
Vím...
- ...že jsem v tobě našla... - ...že jsem v tobě našel...
neskonalou lásku.
Lásko,
budu do tebe blázen,
vím to jistě.
Víš, že mi to nevadí.
Ano...
- budeš jediný. - ...budeš jediná.
Protože nikdo by nepochyboval o lásce,
kterou k tobě cítím.
všechnu ti ji dám...
Co?
Děje se něco?
Krásně jsme si užívali sen o Dianě a Lionelovi,
sen, kterej jsem potřeboval.
A najednou jste se o mě zezadu začal otírat. To slečna Ross nedovolí.
Promiňte. Cítím se...
Cítím se hrozně osaměle a myslel jsem, že mezi námi něco je.
To jste se spletl. Já nic necítil.
Nic.
Myslím, že se dneska vyspím ve vlastní posteli.
Sen o Dianě už rozhodně skončil.
A moje kamarádka bude chtít vrátit všechny peníze za pokoj.
Muzeum peníze nevrací.
Tím myslíte, že je nevrací váš dům.
Odlíčím se a půjdu.
Šaty prosím nechte tam, kde byly. Pozor na zip.
Jste mnohem větší než Diana.
Vyšší, ne větší.
Ahoj. To jsem já.
Musím si rozestlat postel. Zkusím být potichu.
Mrzí mě, co se stalo na verandě.
Nechtěl jsem, aby ses kvůli mámě zlobila.
Bylo to netaktní.
AJ?
Ahoj.
Co tady děláš?
Jen se koukám.
Máma už se na ni asi nezlobí.
Myslíš?
Jo.
Proč?
Jak to vidíš ty?
Vidím dceru, která dělá, že má ráda, když jí máma češe vlasy,
aby jí udělala radost.
A vidím otce, co u stolu pije,
protože ví, že máma nikdy šťastná nebude.
Protože jejich dokonalá dceruška je nejspíš lesba.
Stopro.
Ale nemyslím si,
že se o naši exhibicionistku Kathy Lee musíme bát.
Ta už se s tím nějak popasuje.
A ty taky.
Měla jsi těžkej začátek, AJ. To se nedá popřít.
Ale když se na tebe dívám, víš, co vidím?
Vidím někoho s úžasným finišem.
Víš, proč zbožňuju Dolly, Cher a Dianu?
Všechny začínaly od nuly, jako ty.
A všechny dokázaly úžasný věci.
- Stejně jako ony... - Budu ikona?
Chtěl jsem říct, že budeš v pohodě.
Ale ikona? Jasně.
Ale budeš potřebovat víc flitrů.
Hele...
Neměl bys být vevnitř? Zaplatila jsem za tu blbou místnost těžký prachy.
Nevyšlo to.
A platby se nevrací.
Tak co? Necítil jsi jiskru?
Cítil jsem jen Lloydovu ruku na zadku.
Vidíš? Já ti to říkala.
Vždycky se v životě snažím vidět krásu,
navzdory bolesti.
Stál jsem tam v hezounkých šatech Diany Ross
a cítil jsem jen smutek a samotu.
„Neskonalá láska“ tomu moc nepomohla.
Možná se budeš cítit hezky v těch druhých šatech.
V jakých šatech?
AJ.
- Kdes je vzala? - Našla jsem je dole v hale.
- U mrtvýho psa jsem zabočila doleva. - AJ, není to jen podfuk.
- Vykradla jsi muzeum. - Vykradla jsem dům.
Muzeum by mělo poplašný zařízení.
Chtěla jsem ti trochu rozzářit den za to, že jsi měl vzal s sebou.
Děkuju. A díky, žes zaplatila ten pokoj.
Jsou překrásný. Vypadal bych v nich parádně.
Ale nemůžu si je nechat.
Nebo jo?
Je tady.
Ano, přesně tak.
Nemyslel jsem, že to může být ještě trapnější,
ale asi může.
Dejte mi ty šaty, které Juliet Prowse v roce 1975 měla v televizním speciálu...
Romance and Juliet.
Ať se nedotknou země.
Počkejte, Lloyde. Dlužím vám omluvu.
Když jsem vám řekl, že nic necítím, myslel jste si, že je to vaše vina.
Nebyla to pravda.
Takže ke mně něco cítíte?
Ne. Promiňte.
Bože. Je to čím dál nepříjemnější.
Myslel jsem tím...
že jsem nic necítil,
protože mě zdrtil rozchod.
S vámi to nemá nic společného.
Díky, že jste to řekl.
A...
díky, že jste se zastavil u mě v muzeu.
Otevřel jsem ho před dvěma roky a měl jsem jen 16 návštěvníků.
Lidi v Tennessee asi Bob Mackie nezajímá.
Jak se opovažujou?
Dobré ránko!
Vstávej!
Musíme do Nashvillu.
Mám ji na sobě. Jseš spokojenej?
Víc než kdy dřív.
Ta košile pořád byla dost pitomá.
Ale oblíkla jsem si ji kvůli němu, protože to měl těžký. To se nedá popřít.